Дами и господа, добър вечер!
Момичето, което бе в плен на отровата,
бе спасено, благодарение на няколко смели сърца.
Но след това пред нас се появи една нова беда.
Едно простичко писмо донесе болка на невинната душа.
Действие 12 "Още"
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Моля? Татко, какво каза току-що?
Отмених годежа ти с Албер.
Сега ясно ли е?
Какво означава това? Защо така изведнъж?
Чух някои доста лоши слухове за семейство Морсер.
Но това… Не мога да повярвам!
Аз не разбирам теб.
Доколкото помня от самото начало не беше особено доволна за това.
Ти не знаеш нищо, татко!
Моят живот не е една от поредните ти сделки!
Запомни нещо от мен!
На света има два типа хора - победители и губещи.
Йожени, мисля ти само най-доброто.
Лъжец. Правиш го за себе си!
Мондего, проклет да си!
Този път ще се оправям без теб.
Трудно ми е да повярвам, че ти си онзи Мондего.
Колко различен си сега!
Ти откъде знаеш за това?
Един джентълмен ми каза.
Кой? Кой е бил?
Не мога да ти кажа това.
Колко искаш?
Дай ми всичко! Ако искаш да мълча, напълни устата ми със злато!
За мен е чест да се срещнем, госпожице.
Маркиз Кавалканти, какво търсите тук?
Трябва да говоря с баща ви.
Пак ли нещо за пари?
Надявах се да е и за нещо повече.
Бих направил всичко, за да изтрия тази тъга от лицето ви.
Няма причина да го правите.
За да обичаш, нужна ли е причина?
Не! Пуснете ме!
Ще викам! - Познавате граф Монте Кристо, нали?
Слуховете за семейство Морсер бяха пуснати от него.
За какво говорите? - Почти не мога да повярвам,
че информацията му е грешна.
Защо ми го казвате на мен?
Намирам за ужасно да оставя обичаната от мен да страда.
Престанете. Нямам причина да се влюбвам във вас.
Защо графът би направил това?
Чудя се какво ли мисли тя за това.
Защо не идеш да я питаш?
Не, проблемът вероятно е много по-голям.
Албер…
Обичаш я, нали?
Не знаеш колко е важен някой, преди да го загубиш завинаги.
Не, наистина е невероятно!
Дъщеря ви заслужава подобно нещо. Парите са без значение.
Тя има изключителен късмет!
Никога не би могла да напълни операта сам-сама.
Всичко е благодарение на вашата помощ.
И какво мислиш да правиш? Да скъсаш с Албер?
Това звучи странно. Нищо не е започвало дори.
Но все пак бяхте сгодени.
Друг реши вместо нас.
Защо си толкова тъжна тогава?
Кой е той? Този граф Монте Кристо?
Графът замесен ли е в това? - Мисля, че има връзка.
Явно от него идват всички лоши слухове за чичо Фернан.
Лоши слухове?
Не се интересувам от политика,
но Албер се промени, след като го срещна.
Някога беше страхотно, нали?
Тримата можехме да ходим навсякъде.
Кога започнахме?
Кога успяхме да раздалечим толкова пътеките си?
Какво се случи, докато бяхте в Луна?
Не сте същите, откакто се върнахте.
Права си за това. - Какво мисли Албер за всичко това?
Не съм го чувала днес.
На теб каза ли нещо?
Вие сте най-добри приятели, нали?
Най-добри, а?
Франц, има ли нещо?
Извинявай. И аз не го разбирам добре напоследък.
Нещо случило ли се е между вас?
Поскарахме се малко.
Албер не бива да се среща повече с графа.
Благодаря ти, че ми разказа.
Съжалявам, че не мога да помогна. Но…
Какво? - Радвам се.
Каквото и да казваш, все пак се тревожиш за Албер, нали така?
Толкова ли си личи?
Никой не би могъл да прикрие такива чувства.
Може би онази нощ пианото ти звучеше така хубаво,
защото Албер беше там, за да те чуе.
Едва ли. - Хората
влагат чувствата си в изкуство.
Прав съм, нали?
Едва ли би дошъл.
Все пак се скарахме…
Да, едва ли би дошъл.
Още ли? Защо Йожени се бави?
Все още се приготвя.
Сигурна ли сте, че сте добре, госпожице?
Разбира се! От цяла вечност си мечтая за това.
Колко е странно.
Колкото и далеч да са от своя свят,
лозята винаги дават плодове.
Какво?
Албер, трябва да се вслушваш в сърцето си.
Не можеш да лъжеш сам себе си.
А ти вслушвала ли си се в сърцето си?
Това е Париж.
Тук винаги можеш да намериш нещо, което искрено да обичаш.
Но ако не си смел, животът ще те отхвърли.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
КРАЛЯТ НА ПЕЩЕРАТА Граф Монте Кристо
Няма ли да дойдеш, Албер?
Дали не търсиш някого? - Лусиан!
Разбирам. Майка ми те е поканила, нали?
Право в целта.
Днешното ми представление ще е за любовта.
Дано ти хареса.
Не. Днес ти ще свириш за онзи, когото обичаш.
Пианистите са способни на това.
Лесно ти е да го кажеш.
Предполагам.
Албер, момчето ми, за жалост вече няма свободни места.
Получил съм покана. Йожени ми я даде.
Миналото си е минало. Това сякаш не се е случвало.
Бях поканен от Йожени! Не можете просто да ме изпъдите!
Дали не си наследил този нрав от баща си?
Баща ми няма значение! Аз съм си аз!
Пуснете ме!
И какво можеш да ми сториш ти?
Нямаш сила. Нямаш пари!
Ти си просто едно дете! - Замълчете!
Въпреки това аз… По дяволите, пуснете ме!
Какво означава всичко това?
Значи и ти си поканен, а? - Да, от госпожата.
Съпругата ми не се чувства добре. Можеш ли да й правиш компания?
Съжалявам, но днес няма да мога. Извинете ме.
Стига, Лусиан! Просто трябва да вляза там! Чуваш ли ме?
Използвай си главата, де! Не можеш през парадния вход!
Проклятие! - Не ти дължа нищо,
но не искам Йожени да се чувства зле.
Ти наистина ли спиш с майка й?
Част от работата ми.
Никога не би могъл да разбереш, дори и да искаш.
Просто трябва да чуеш пианото й.
Ти обичаш Йожени, нали?
Да вървим!
Албер? Ти ли си?
Малко закъсня, не мислиш ли?
Бях тук през цялото време. Не успях да вляза лесно.
Заради баща ми ли?
Хубавото е, че те чух, нали?
Беше великолепно!
Музиката ти докосна сърцето ми.
Идиот. Ако знаех, че си тук, щеше да е много по-добре.
Заради теб.
Йожени…
Съжалявам. Знам, че вече не си ми годеница.
Това не ме интересува.
Това…
Какво? - Харесваш ги, нали?
Да, макар че не бих отказала и букет цветя.
Да, цветята са много по-добре…
Такъв глупак си! Никак не си се променил!
Някога също исках да ми подариш цветя,
а ти се връщаше все с боровинки.
И все пак бяха така вкусни.
Госпожице Йожени!
Мисля, че публиката те очаква.
Вие! - Почакай, Албер!
Чуй ме отново. Този път ще свиря за теб.
Май твоят ред няма да дойде.
Не съм много сигурен.
Дами и господа, отново аплодисменти за госпожица Йожени!
Какви си мислиш, че правиш? Това е моята сцена!
А аз ти я уредих.
Той! - Голям си инат!
Дъщеря ми има светло бъдеще, което ти не бива да рушиш!
Нямаш право да си тук!
Маркиз Кавалканти уреди всичко за тази вечер!
Изчезни от погледа ми!
Графе?
Какъв е вашият проблем?
По лицето ви има синини.
Графе! - Албер?
Толкова съм ядосан…
На себе си, защото съм толкова слаб.
Граф Монте Кристо!
Вие сте обвинен в престъпление.
Ще трябва да дойдете с мен в полицията
като главен заподозрян в убийство! - Господин Вилфор?
Разследването на Вилфор е абсурдно. Защо ли?
На визита при графа успях да поговоря насаме с Хеде.
Следва действие 13: "Хеде".
Чакай и винаги се надявай!